SEĆAJ ME SE
Bruklin, Njujork, 1991 godina
Evo našeg voza.
Alis, stani iza mene.
Daj mi vaš novčanik!- Daj mi torbicu!
Brzo! Daj mi to!
Ne molim vas! - Brže!
Tišina, gospođo!
Ne!
Mama! Mama!
Tata!
Deset godina kasnije.
Da?
Za 15 minuta.
Kako si, mama? - Dobro.
Kako si, Les? - Drago mi je da te vidim.
Hvala na pozivu za buđenje, maestro.
Mirišeš na tečnost za ispiranje usta i pivo.
Nisi mogao da staviš kravatu?
Mogao sam.
Ovo je lepo. Majklu bi se dopalo što to još uvek radimo.
Jesi li rekla Tajloru šta ti je učiteljica likovnog rekla o tvom portretu?
Mama! - Reci mu.
Rekla je da sam uhvatila trenutak, kao mladi Džejms Vistler.
Rekla je mladi Džejms Vistler, jer je Vistler rano započeo karijeru.
On je "Dečak-Čovek" u istoriji evropske umetnosti.
Preporučila je da ti se sestra uključi u letnji studio umetnosti Prat instituta.
To je prestižna institucija. - Fantastično. - To je sjajno.
Napraviću crtež pod nazivom "Moj brat i njegova omiljena cigareta".
A kako ću biti najmlađa osoba, ikada, koja tamo studira...
Tajlore, dodaj mi šećer?
Ostalo joj je samo par minuta da završi misao, tata.
Zapravo, samo par sekundi.
Caroline je savršeno sposobna da kaže, ako oseća da je ignorišem ikako.
Jesam li te ikako ignorisao, Kerolin?
Dobro sam.
Ne znači da smo promenili temu. - Šta je bila tema?
Molim? - Tema o kojoj smo razgovarali... Koja je bila?
Sada nije vreme za junačenje, Tajlore. - U stvari, sada je savršeno vreme.
Savršeno. U redu.
Moram da idem. - Tajlore. - Karolina hoćeš li sa mnom?
Hoću da ostanem sa mamom. - U redu, vidimo se ubrzo.
Šećer.
Pojedi nešto.
Gandi je rekao da što god da radiš u životu, biće beznačajno,
ali je vrlo važno da to radiš.
Slažem se sa prvim delom.
Majkl... Znaš šta me zbunjuje...
Sa 22 godine... Gandi je imao troje dece.
Mocart, 30 simfonija.
A Bernie Houard, bio je mrtav.
Jednom si mi rekao...
"Otisci naših prstiju ne blede iz života koji smo dotakli".
Je li to istina za sve?
Ili je to samo pesničko sranje?
Prodao sam tvoju četkicu za zube tvojoj devojci.
Prodao si moje, kome? Šta?
Znaš, tvoja devojka.
Senzualna i šarmantna prijateljica, koja je juče bila u krevetu.
Prodao sam joj četkicu za zube.
Dobio sam 3 $.
Čestitam. - Da, to je u redu.
Jer ta prodaja me inspirisala za naš najnoviji poslovni poduhvat.
UUSD.
Univerzalne usluge za slobodne dame. Paket za jednokratnu upotrebu.
Ako ga opremimo šminkom, sredstvima za ličnu higijenu,
punjačem za mobilni, brojevima kompanija, taksija...
Paket će koštati $ 19,95. To će uzeti svaka.
Misliš da će kupovati to? Sa pravim novcem?
Dobro, fino. Budi ciničan.
Razmisli. U istorijskom trenutku dva momka razgovaraju uz svetiljku.
Jedan je postao slavan i srećan, drugi je radio u MekDonaldsu ili tako nešto.
Tragom nedavnih terorističkih napada,
da li vi mislite da ima prostora za raspravu o etici
kada govorimo o korenima uzroka terorizma?
Nije to pitanje morala, a ne etike?
Kako tako? - Pa, moral definiše lični karakter.
A etika? - Norme ponašanja koje se očekuju od društva.
I na kraju, lični karakter je važniji? - Apsolutno.
Dobro primećeno. Da li nas iskustvo iz prošlosti ograničava ili nam koristi?
Možemo li dobiti ovu statuu nepušača?
Da, Tajlore, možemo li dobiti ovu statuu nepušača?
Obećao si da ćeš prestati. - Znam.
Zašto misliš da tata ne želi... kao... da me sluša?
Tata te voli.
Pa? Možeš nekoga da voliš, ali ne želiš da provodiš vreme sa njim.
Da, tu si u pravu.
Mama voli tetu Saru, ali na prošli Božić
nije htela ostaviti Lesa u istoj sobi sa njom,
rekla je da bi to bilo "Božićno ubistvo pićem".
To je zato što teta Sara pije. Ti ne piješ, zar ne?
Imam 11 godina.
Pa zašto bi iko ikada želeo tebe da izbegava?
Majkl je imao običaj da pije.
Zato što je Majkl imao 21 godinu.
Kada si u dvadesetprvoj, piće je novo i uzbudljivo, i svako to radi.
Teta Sara pije jer bi želela da ima dvadesetijednu god.
Ti imaš dvadesetijednu.
Hej, šta je s Atlantic Sitijem za tvoj rođendan ove godine?
Stvarno? - Da. Dobićemo stan.
Možeš pozvati onu devojku sa četkicom za zube.
Radije bih se sodomizirao sa četkicom za zube nego uradio to.
To je tvoj dan. Možemo nešto da radimo napolju.
Veza za ove određene police su pisci koji su spavali zajedno
i na kraju završili mrtvi ili u zatvoru.
Stvarno? - Aha.
Zato devojke kopaju tu,čoveče?
Ozbiljno mislim. One vole to nakazno poetsko sranje.
O, juče sam naleteo na Megan. Večeras konobariše na Don Hilu.
Želi da svratim tamo. Praktično me molila... Jadno.
Hej! Hej! - "Hej", ništa, čoveče.
Šta?!
Dobro, gledaj... Bio si kao duh zadnjih nedelja.
Nećeš nikuda više da izlaziš.
Dosadilo mi da gledam kako postaješ turobno povučeno govno, ok?
Spreman sam za intervenciju.
Šta je? -Ne shvataš da intervencija obično ne uključuje pijančenje.
Po jedno piće.
Dobro, samo jedno. - Kada si zadnji put popio samo jedno piće?
Po pola.
Megan! Megan! Hej, sjajno izgledaš.
Ne govori.
Dobro. Dva piva!
Je li ona besna na mene, ili šta?
Nije besna. Tako se ljudi ponašaju kad te upoznaju.
Da...
Izvinite.
O! Zdravo. Izvinite. Ćao. - Možete li da nas slikate?
Da, naravno. Samo da pritisnem dugme.
Ne, ne, uključi ga! - Obrnuto.
Lepo. Čuvajte za vašu kolekciju.
Pa, devojke, šta pijete? - Mohitos!
Ne, ne, ne, ne kažem ništa loše za bilo koji drugi grad.
Samo kažem da je ovo najsjajniji grad na svetu.
U redu? Volim ovu ulicu!
Volim ovu ulicu! Odakle ste? - Iz Majamija.
Ma... Divno. Baš ste jednoglasne. Majami. Tamo su prevaranti.
Ne, ovo je najsjajniji grad. I ne znam, Barcelona, Rio,
nemaju ništa sa ovim gradom. - Šta da radimo? Smrzavam se.
Idemo u hotelski bar. - Majkle! - Aha.
Bi li nosila kaput? - Majkle! - Kao ja. Ja sam vruć!
Šta je? - Mičite ruke s mog auta!
Imaš neki problem, debilu? - Kakav problem?
Šta je bilo? - Vrati se u svoj auto. - Jel'? - Šta? - Nazad na Long Island, smrade.
Odakle si i došao. - Iz Queensa sam, smrade.
Zašto se ne vratiš nazad u Englesku?
Želite li da se vratimo u moju hotelsku sobu?
To je moja krvava gitara! - Jedi govna i umri!
Hej, Tajlore?
Tajlore!
Idemo! Gde ćeš? Ne idi tamo. Gužva je.
Lauren! - Šta je?
Lauren!
Drži ga!
Ne, stvarno mislim da je gotov. Ne krvari više. - Evo, gospođo.
Mrzim Nju Jork!
Slušajte, policajče, ta dvojica su bili s nama. Pokušavali su da ih zaustave.
Leo, pusti tu dvojicu.
Kovrdžavi, okreni se.
Ima li neko nož? - Nema? - Oslobodiću se brzo zatvora.
Ti si vrlo, vrlo sretan da mi je partner u frci.
A vas dvojica? - Nismo mi, čoveče.
Idi peške. - Ej! Taj šljam mi je šutnuo auto! - Zaveži, genije!
Jedi govna, drkadžijo! - Dobro! Dosta! Svi, razlaz!
Šta? Ti si uprskao, dođavola! - Hajde! - Oni su nas napali.
Hej, ova dvojica nisu ništa uradili.
Za sve su krivi oni kreteni.
Hej, očevidac, zaveži! - Šta još radite ovde?
Ovo je sranje. Ova dvojica su samo prešli preko ulice.
Pa, gospodine Hokins, mislite da marim za to sranje?
Policajac ste. Trebalo bi da marite za to sranje.
Čuješ li Leo? Veliko olakšanje za mene, gospodin Hokins,
da znam da vladate situacijom.
Sada, idite kući!
Idemo peške, momci. - Hej, zašto ne...
Hej, lepotane, spremio si gležnjeve?
Dođi ovde, slatki krompiriću.
Sada možete obaviti poziv. - Ne, dobro sam, dobro. - U redu.
Jesi li dobro? Dobro. Hvala Bogu da si dobro.
Ne bih želeo da se uzbuđuješ, čak ni zbog toga što smo u zatvoru.
I ne bih želeo da brineš.
Želiš da mi kažeš šta si radio?
Želim da znam. Reci mi šta si tražio od onog policajca?
Ništa, to je bio samo nesporazum.
Da, kažem ti, bilo je glupo to što je bilo.
Ovi momci, znaš...
Oni su samo pičkice. Pičkice!
Odlično, dobro. Budale, idioti, smradovi!
Znaš, ako je tebi možda zabavno ne upisati se u školu,
ali ja stvarno želim da diplomiram.
Mora da je lepo biti sam sa sobom u knjižari, sa gomilom knjiga i to...
Ali ja sam planirao da imam karijeru, i ženu, i devojku,
i razvod, i doživljaje srednjeg doba, i gubitak erekcije!
Ućutite! - Na lomaču! - Čmaru!
Pa hvala ti, kao prijatelju, zadrži svoje nihilističke komplekse za sebe.
Rekao si nihilistički? - Da, pa? Pročitao sam na kutiji sa cerealijama.
Hokins. U hodnik.
O, ti... - Da, zvao sam tvog oca.
Tuži me.
Nisam ništa uradio. - Milo mi je što sam te upoznao.
Tražiš li cimerku?
U gradu?
Zaista?
Hej, moram da idem, ali, pozvaću te kasnije.
Dobro, zdravo.
Pa, kaži mi šta bi uradio kada se osećaš stisnuto?
Šta? Disati? - Aha. A ti, jesi li? - Jesam, upravo dišem.
Ko je to bio? - Marie.
Kako je ona? - Dobro je.
Gđa Lippman će da me odveze. - Ne, ja ću da te odvezem.
Čekaj.
Ova vožnja je suviše duga.
Znate da ne možete ovde da pušite.
Zašto imate pepeljaru? - To je činija. Ukrašava kancelariju.
Ovo je činija?
Oprostite. - Tajlore?
Mislim da je ovde samo da bi me izazivala.
Ćao, Janine. - Očekuje te.
Jesi li dobro? - Da. - Stvarno? - Da, dobro sam, Janine.
Izgledaš grozno, i smrdiš na pivo i cigarete.
Hvala. - Želiš da te lažem?
Probaj da mu ne izazoveš infarkt.
Došao sam samo da vidim koliko to košta. Sve ću ti vratiti.
Koliko košta? Šta? - Advokat.
Taj advokat, Tajlore, košta 450 dolara na sat.
Oh, Hriste bože... - Pričaj mi malo o tome...
Samo hoću da znaš da te nisam ja zvao.
To nisam bio ja.
Može biti i gorih stvari nego to da te otac vadi iz zatvora.
Da, ja...
Ne želim da me ti vadiš iz bilo čega.
Pošalji mi račun preko Janin.
Zdravo, Majkle.
Sećaš li se grčkog mita o bogu koji je proterao svu svoju decu u podzemni svet,
i kako je svog najmlađeg sina, čak, dao na kastriranje srpom.
Možda je to malo preterano.
Ali razumem.
Tako si čudna...
Kerolin, moramo odmah na hirurgiju.
Šta si uradio sa licem?
Imao sam užasnu nesreću.
Bilo je užasno. - Bilo je veoma užasno.
Najgore. - Tako si retardiran.
Ej, nabavio sam ti nešto.
Ovo je moja omiljena knjiga.
Majkl me je udarao u glavu više puta ga dok sam je pročitao.
To je o svim bogovima i boginjama koji idu okolo, ljubomorni, sitničavi...
i rade sve ostale stvari kao normalna ljudska bića.
Ilustracije su prilično kul. - Da, zaista su kul.
Hvala.
Gde se sastajemo s mamom? - Gugenhajm.
Šta je sa ovim devojkama?
Misle da sam čudna.
Ponekad, kao da sam odsutna.
Kad crtaš? - Da.
Ali i u drugo vreme, isto.
Gđica Fleishman me je danas dugo pucketanjem prstima opominjala...
I svi su se smejali.
Oni svi misle da sam ja čudo prirode.
Gđice Fleischman...
Moja mala sestra... jedno čudo prirode!
Bože moj.
Sveto plavilo. Francuski tost. - Šta ćeš reći mami za svoje lice?
Konačno sam pronašao nešto u čemu sam dobar. - Zaista?
Sada imam predavanje. - Znam. slušaš li me? - Imam predavanje!
To je jedini test koji sam uradio. I nadao sam se da ćeš ceniti moj trud.
Moj trud. Moju želju da me angažuju.
Ja ne... Mislim...
Patricia. Mogu li te zvati Patricia? - Ne.
Ja... Život je o ljudima.
O tome šta ljudi znače jedni drugima.
I želim da nešto znači i tebi.
Ne želim ti se nametati.
Samo želim... Ti si fantastična.
Sviđa mi se ta jakna. Ti si anđeo, Patricia. Anđeo.
Taj momak ima ćerku!
Ko ima ćerku? - Policajac.
Policajac koji ti je sredio lice. Ima ćerku.
Šta sa njom, da je otmemo?
Naravno da ne. Niti imamo dovoljno prostora u ormaru.
Samo je upoznaj.
Pozovi je na sudar... tako nešto. Šarmiraj je,
a onda okreni ploču. - Kako to misliš?
Zaludi je. Nateraj je da te zove "tata".
Ukradi joj gaćice i prodaj ih na eBeju.
Ili ih stavi na školski veb... Ne znam.
Budi kreativan. - Trebalo bi te zatvoriti.
Samo iz principa.
Već sam bio uhapšen, sećaš se? - Aha...
Reci mi da se ne želiš osvetiti onom seronji, razumeću.
Gde je đubre?
Ne želim da se svetim tom smradu.
Upoznaj se s njom. - Ne želim. - Ona je slatka. - Ne zanima me.
Sastaćeš se sa njom. - Neću. - Hoćeš. - Ne, neću.
Hoćeš.
Vidi, samo je upoznaj.
Razumem i već sam požalio.
Bila je ovde neki dan.
Baš me briga. Zar ću joj reći:
"Lutko, tvoj tata gazi moje građanske slobode, hoćeš li izaći sa mnom? "
Ne zovi je "lutko". Moronu. - Slušaj, odlazim.
Pogledaj je, tamo je. - Gde? - Tamo.
Poznajem je. Ona je...
Ne znam je, ali smo zajedno na predavanjima o globalnoj politici.
Eto ti. Imaš nešto za početak.
Osvoji je.
Izvini, mogu li da ti smetam na trenutak?
Već mi smetaš.
Radim sociološki eksperiment. Pitao sam se, možeš li da mi pomogneš?
Zezaš me, zar ne?
Mogu li da te pitam za ime?
Anonimus. - Anonimus. To je na grčkom?
Dobro, Anonimus, vidiš onog tipa tamo,
pravi se da čita knjigu, a bulji u nas?
Da, bulji u nas. Krišom.
Imam teoriju da neko objektivan, treći, kao ti,
može odrediti koliko je glup, samo pogledom na njega.
Vidiš, ja sam mu cimer i bio sam često svedok blistavih primera...
njegovog idiotskog ponašanja, pa sam možda pristrasan,
ali sam uveren da on ima auru koju, zapravo, možeš osetiti.
Koga si još planirao da pitaš?
Ne znam. Ne mislim da iko drugi ovde ispunjava kriterijume.
Atraktivna žena, u ranim dvadesetim... - Devetnaest.
19, ha? Odlično, tinejdžerka. Mogu da razumem tinejdžere.
Dobro...
Obično se nešto dobije za učešće u istraživanju,
no mogu li zamoliti da ti to nadoknadim drugačije, pa...
Ne znam, mogu da te odvedem na večeru, ili slično?
Ili samo da razgovaramo bez šanse da čuješ nešto zanimljivo?
Postoji problem. Ne idem na sudar sa studentima sociologije.
Srećom za tebe, još se nisam odlučio.
Za šta?
Za sve.
Ja sam Ally.
Ally?
Nemoj da besniš!
Tata, Erin Brokovich smo gledali već dva puta.
I oba puta si plakao. - Nisam. - Baš neprijato!
Halo? - Halo...
Ovde Tajlor.
Zdravo!
Nećeš da dođeš na sastanak.
Osećam to. Osećam do kostiju da ću biti odbijen.
Ne, ja samo...
Šta? Sedela si i gledala TV pantalonama za mršavljenje?
Ne, ne gledam TV. Oblačim se. Spremam se za sastanak...
U koliko je sastanak?
U 8 sati.
Dobro, u 8:15. Ćao.
Izlazim.
To vidim.
Pa da, ti si profesionalni istražitelj.
Kuda ideš?
S jednim tipom iz škole.
Dobro.
Nisam tražila dozvolu. - Znam.
Lepo se zabavi.
Hoćeš novac za taksi?
Treba li da te sačekam?
Kakav desert imate?
Mango sladoled sa orasima i suvim grožđem.
Divno, uzeću to i čašu obranog mleka.
A onda jagnjetinu "Vindaloo". Hvala.
Mogu li piletinu "Tikka masala" i pivo "Kingfisher", molim?
Ja ću prvo desert.
Je li to politička izjava, ili...
zbog zdravstvenog stanja, možda? - Samo zbog čekanja.
Šta ako umrem jedući jagnjetinu na indijski način.
Je li to verovatno? - Moguće je.
Pukne mi krvni sud od embolije, asteroid udari u restoran.
Umrla bih a ne bih pojela stvar koju najviše volim.
Mislim, izgledi su da... - Znaš šta? Garantuj mi,
Zakuni mi se tvojom večnom dušom da ću preći svoj kućni prag i čekaću.
No, pre nego što odgovoriš...
Ako umrem,
ostatak života proživećeš znajući da ne samo da si mi lagao,
nego si mi odbio moje jedino poslednje zadovoljstvo.
Moju poslednju želju.
Jesi li spreman da nosiš takvu odgovornost da bi dokazao nešto?
Ne brini, podelićemo je.
Ja... Bilo mi je lepo.
Stvarno?
Bilo ti je lepo. Bilo nam je lepo.
Jer ako nam je lepo, zašto bi želeli da tome dođe kraj?
Osvojite nagradu. Šta želite? - Ja želim...
Želim pandu!
Koliko za pandu? - Tri.
Dajte mi još tri.
Ako odustanem, on pobeđuje.
Ko pobeđuje? - Još jednom!
Glupi veliki panda!
Neće dole!
Dobro, još tri.
Naravno, samo platite.
Ne znam zašto se smeješ.
Pobedio sam! - Podmitio si ga, nije pobeda, to je prevara.
Usput, kada ćeš mi reći šta se dogodilo tvom licu?
To sam zaradio u tuči u baru.
Hoćeš da odemo na pivo?
Ne, čekaj, ne možeš, suviše si mlada.
Imam 21 godinu. - Ne, nemaš... Da ne lažeš?
Pokušala sam da te otkačim.
To boli, uvređen sam.
O, prilično je kasno, pa...
Otpratiću te do podzemne. - Uzeću taksi.
Nikad ne idem podzemnom.
Hvala. - Da...
Pa...
Ne, ne večeras. - Tačno.
Ne, ne nikad, samo ne večeras.
Idete ili ne? - Uključite taksimetar!
Nikad, tako, o...
Dakle, prvo desert, u strahu od asteroida, da.
Ali da poljubiš momka... koji te, bar tako izgleda, privlači...
pre vožnje u nepoznato po noći ulicama Njujorka...
i koga si tek upoznala, ne? Sjajno.
Divno.
Ti si stvarno čudan. - Da, znam.
U Kvins i bez razgovora.
Zdravo, ja sam Džeki Mejson. Vozim do...
Srećan kraj šestog razreda! - Konačno.
Dobila sam program te letnje umetnička škole u Steinhardtu.
Da, čuo sam.
Veoma je prestižna, s obzirom na moju umetnički veličinu.
Nemoj da se pretvaraš da nisi ponosna.
I tebalo bi da budeš.
Postoji jedna... Stvar. - Stvar?
Izložba crteža i onog što si uradio.
Hoćeš li da dođeš?
Moram da proverim raspored...
Apso-čudno-apsolutno. Šta, jesi li luda?
Doći ću tamo dan ranije. Kampovaću napolju.
Tvoja škola je gotova, zar ne?
Mama i Les idu opet u tu kuću pored mora?
Da.
Šta da radimo za tvoj rođendan? - Ništa.
Možemo li da napravimo žurku? - Ne. - Malu.
Kod mame, sa Aidan. Ja ću da se pobrinem za mamu. Nema plakanja.
Kao da je to uopšte moguće.
Znam. Živimo kao u svinjcu.
Ali...
Imam podmetač. Želiš li podmetač?
Ne, ne koristim podmetače do trećeg sastanka.
Hej, ko je ovo? - Majkl, moj brat.
Liči na tebe.
Da li on svira ovde? - Ne više.
Sviraš li ti?
Zavisi od toga ko pita.
Ispada da moraš imati talenta.
Pa... koje talente stvarno poseduješ,Tajlere?
Ne puno.
Kao dete sam se bavio sokolarenjem.
Potičem iz drugog kolena porodice irskih sokolara.
Premda...
ne znam da li ovo može smatrati kao talenat, ali...
Šta je to? - To...
je naše predjelo.
Hteo sam da ga nazovem "U slučaju da padne asteroid", ali...
ali Aidan, moj cimer, je bio pijan, a ja sam je bio pod tušem.
Koju ocenu si dobio od Vogelsteina?
Ne dobijam ocene.
Tehnički, nisam upisan. Samo idem na predavanja.
O... znači Strand nije značajan izbor karijere, ili?
Volim knjige.
Šta to radiš?
Ne moraš da mi pomažeš. - Da, ali pereš takvim tempom...
kao da će ti pranje sudova biti životni poziv.
Šta je?
O, to je jeftina igra "mokra majica", je li?
Zašto je to jeftino? - Jer je jeftino.
Videla sam tu scenu sto puta.
Znaš šta se nikad ne dešava u toj sceni?
Tajlor ne ide u školu,
Tajlor ne mari za svoj posao...
Aha. - Ne?
Ovako...
O, ti!
Bolje da se izviniš. - Nikad! - Izvini se!
Tvoje srednje ime je Keats? Bože, tvoji roditelji su pretenciozno uobraženi.
Najbolje se ispričaj. - Nikad!
Izvini se. - Pre bih da me pojedu majmuni!
Oh, Bože. Nije planirano! Nije po planu!
Predajem se. Predajem se, molim te.
Ti si nemilosrdna.
Pobeda po svaku cenu.
Pa, sad se ljutim.
Trebalo bi da prestaneš da pušiš.
Zašto? Cigarete su loše za tebe, ili tako nešto?
Hoćeš košulju, ili nešto?
Dobro sam. Hvala.
Znaš, samo jednom sam pušila u roler diskaću.
Htela sam da se ugušim pa je g. Demick morao da mi da lek.
Na klizaljkama? Prilično impresivno.
Nikad o tome nisam tako razmišljala.
Tetovaža, ha?
Daj da vidim. To je kinesko slovo ili ne?
Znam tipa koji je imao kinesku tetovažu, a misli da je rekao...
Oprosti...
Nisam znala...
On se ubio.
Kada?
Na svoj 22. rođendan.
Tek je počeo da radi za mog oca.
Mislila sam da je muzičar.
Bio je.
Nije mogao zarađivati.
A moj otac je prilično ubedljiv.
Da, i moj je isto.
Prokletstvo, niste goli! - Ni ti nisi Irac.
Šta se to, dođavola, dogodilo u kuhinji?
Kao da je pukla vodovodna cev.
Užas!
Ćao! - Ćao. - Aidan, ovo je Eli.
O, Eli... - Aidan je moj cimer.
Popravljen stisak.
Ti ćeš... - Ti si čmar ovog istraživanja!
Čekaj... Šta?
Dobro. Zabava "Oko sveta" na 30. Katu.
Dođite, puno ružnih ljudi, previše alkohola, pa...
Hajdemo!
Volela bih, ali moram ići.
Ne, ne...
Slušaj, Eli.
Jedno piće. Bilo koju zemlju želiš.
Ja se kladim na Francusku.
Hajde, idemo.
Jedno piće?
Jedno piće.
Kako je ona?
Šta?
Šta želiš da kažem? Da mi je žao?
Želiš zgodnoj devojci pružiti dobru zabavu.
Oprosti. - Tajlore...
Bi li nazvao mog tatu?
Naravno. Gde ti je mobilni?
Telefon je mrtav.
Eli?
Koji je broj?
Do đavola!
Misliš da ne znam da je već kasno?
Znam da je pametna devojka, Leo. Trebala se davno vratiti kući. A nije.
Leo, ne idi nikuda, u redu?
Hoću...
Hoću da zoveš Teda Proferesa.
Da. Nazovi me ponovo.
Dođavola, učini to!
Dođavola.
Sranje!
Oprosti, zaspala sam.
Zaspala? Gde?
Pukla mi baterija na telefonu.
To je moje. Kopaš po mojoj beležnica. - Pokušao sam pronaći neke informacije.
Šta sam ja? Jedan od tvojih osumnjičenih?
Pa tako se ponašaš. Skrivaš nešto?
O, zaboga! - Ne koristi taj ton sa mnom, Eli.
I zaudaraš na alkohol.
Da, pa šta?.
Šta se dešava, Eli? Pokušavaš mi nešto reći?
Odrasla si osoba.
Vreme je da se navikneš na to pre nego što dobiješ infarkt.
Ko je tip? - Zašto misliš da je tip?
Da, on je stvarno Mali princ.
Napila si se i došla kući zaudarajući kao destilerija.
Zaudaraš na ko zna šta. Trebala bi znati odabrati.
Da, to sam nasledila od moje majke.
Nisam dete, u redu?
U ovoj kući jesi! - To bi ti voleo!
Ponašaš se tako jer nisi mogao spasiti moju mam...
Eli... Eli!
Ne diraj me!
Šta? Otišla je? Bez pozdrava?
Nalili ste je potocima alkohola.
Postoje namerni i nenamerni gresi.
Ja sam si oprostio, dobro? Ti bi trebao učiniti isto.
Dobro, dođi ovamo.
Hajde!
Idemo!
O, sranje!
Dobro, u redu. Pritiska me...
Pritska me! Treba mi pomoć!
Tajlore!
Šta je, do đavola, čoveče?
Pokajanje. Idem na posao.
Pomoć!
Ništa, on vežba. - Naravno!
To je bilo drobljenje moje grudne kosti, budalo!
Kako je ona?
Prilično potreseno.
Moramo rešiti to zakljucavanje.
Da. Moja krivica.
Ne brini. - Misliš da ona ide spavati?
Shvataš, ako joj ispunimo želju...
Prerano?
Rekao sam joj da može ostati ovde. U redu?
Naravno.
Koliko god treba.
Probudila si se?
Mogu li ti šta ponuditi?
Aidan je otišao.
Ja ću biti tu, ako nešto trebaš.
Molim te, nemoj otići. Vraćam se.
Hvala. - U redu.
Ne mogu verovati da si došao čak ovamo.
Ne mogu verovati da još uvek piješ isto piće.
Znaš, negujem stare navike.
Ne pišeš ništa loše o meni, zar ne?
Ne danas.
Moram ići. Žurim.
Ako te ne vidim pre subote...
Srećan rođendan.
Reci svome ocu da mu šaljem pozdrave.
Hleb...
Hvala.
Ćao. - Ćao.
Gde si bio? - U centru. Blizu Vol Strita.
Zašto? - Bio sam u kafiću.
Doneo sam ti Biali pecivo.
Hvala.
Znaš, Nju Jork je pun kafića.
To je bilo moje i Majklovo mesto.
Išli smo tamo stalno na doručak.
Verovatno ne toliko često, koliko mislim... ali dovoljno.
Išli smo ujutro.
To je bilo poslednje mesto gde sam ga video.
Tamo si išao da pišeš?
Samo sam hteo da nekome pričam o tebi.
Moja majka je ubijena pre 10 godina.
Ne treba ništa da kažeš. Žao ti je. Znam.
Moj otac...
Moj tata je tip koji, kao, treba da brine o ljudima.
Znam da zvuči pomalo čudno, ali...
on nije loš momak.
Verujem mu. Stvarno.
Ne želim da misliš da sam ovde zato jer je on luda i nasilna osoba.
On jednostavno ne razume...
Ne znam... Samo ne zna šta se sada dešava.
A šta se sada dešava?
Ne znam.
Jesi li zvao otpremu da proveris? - Ja... - Moraćeš svedočiti o tome!
Pitaće te koliko je bilo sati i šta ćeš reći?
20:15? - Ma, daj, čoveče! - Džime. - Šta je?
Eli je zvala Šaron. - Šta?
Rekla je da je sa prijateljima i da je dobro.
Kojim prijateljima? - Nije rekla.
To je sve?
Da. Žao mi je.
Zašto ne dođeš k nama za vikend? Roštiljaćemo, Šaron želi da te vidi,
pozvali smo društvo. - Ne. - Hajde, spremno je... - Ne. Leo, prestani.
Zamisli želju!
Jedan, dva, tri. - Vidite je.
Jedan... - Tajlore, zabrinuta sam.
Bojim se da otac neće doći na izložbu.
Ja sam isto zabrinut.
Takođe se brinem zbog reakcija.
Jedan, dva, tri. - Okret, okret.
Njeno srce je slomljeno. - Slušaj...
Ja ću ići tamo.
Hoćeš li? Stvarno? - Da, ići ću.
Hvala. - Aidan, jesi li...
Jedan, dva, tri. Jedan...
Miči svoje prljave ruke s moje sestre!
Zdravo! - Madam...
Ti si drugi član porodice sa kojim perem sudove.
A Tajlor?
On nikad u životu nije oprao sudove.
Možda pokušava ostaviti utisak na tebe.
Rekao mi je da si socijalna radnica. Sviđa ti se?
Sigurno ne dolaze. - A zašto bi?
Čarls, tvoj sin.
Gde? - Na telefonu.
Tajlore, na spikerfonu si.
Zovem zbog Kerolinine izložbe. - Šta s tim?
Sačekaj.
Ne.
Da, Tajlore.
Bilo bi lepo da odemo na večeru dan pred izložbu.
Šta?
Izlazak na večeru. Pre izložbe.
Da. Bilo bi sjajno.
Reći ću Janina da rezerviše gde je lepo kao, ne znam, "D Oak Room".
To nije ono što sam mislio.
Koliko ljudi?
Tajlore, koliko ljudi?
Troje.
U redu. Troje.
Danas puniš 22, zar ne?
Da.
Srećan rođendan.
Hvala.
Uđi.
Zdravo, mala.
Hvala za žurku, maestro. - Bilo je dosadno?
Hej. - Ćao.
Pozvaću nam taksi. - Dobro.
Mogu li videti?
To je tačno on.
Izgleda kao da mu je zadnja cigareta i cola u pustinji.
Ne mogu verovati da puši pred tobom.
Ne brini, nisam tako osetljiva.
Znaš, kad sam bila mala, nismo imali klimu.
Tada smo leti mama i ja obilazile muzeje da se rashladimo.
Volela ih je sve, ali joj je omiljeni bio Met.
Da, Met je jedno od mojih omiljenih mesta na svetu.
Tako, uskoro imaš izložbu?
Da.
Bi li ti smetalo da i ja dođem?
Razumem ako ne želiš da dođe strana devojka.
Ti nisi stranac. Ti si Tajlorova cura.
Bila si u "Oak Room" pre? - Naravno.
Često sam tu dolazila sa mojim ocem i njegovim prijateljima na kuglanje.
On može blatiti mene, ali ne može tebe.
I ne može to činiti mojoj sestri.
Još jedan viski, molim. - Isto za mene, Šon.
Čist. - Da. A za damu? - Još uvek imam, hvala.
Elisa Kreg, ovo je moj otac, Čarls Hokins. A ovo je Eli.
Zadovoljstvo mi je. - Takođe.
Tako, bićete socijalna radnica?
Da, ali u području koje se tiče odgovornosti.
Lakše je naći posao. - Razumem. Koje područje? - Krivično pravosuđe.
To je teško područje. - Kad sam bila dete, želela sam igrati za Metse.
Ne mislim da je teže od toga. - Ja sam iz Metsa.
Ja sam iz Kvinsa! - Moj otac je navijač Jenkija.
To ima veze sa prihodima. - Ima veze sa dobrim bejzbolom.
Ti si kao mali obožavao Jenkija.
I Lua Piniella obučenog za Noć veštica.
To je bila samo slepa lojalnost prema porodici.
Dok nisam znao da su preplaćena, preuhranjena i debela kopilad.
Ko je preuhranjen? Koji je Jenki debeo? Reci mi.
To je metafora.
Rodžer Klemens.
Luis Sojo.
Šane Spenser. - On ima jake kosti.
Može sada desert?
To je tvoja mera, zar ne? - Ljudi se menjaju.
Koliko dugo je tvoj otac policajac?
Dvadeset i dve godine.
Izvinite me.
Oprostite.
To je samo telefonski poziv. Barem je ostao do deserta.
...Upravo sada. Hvala.
Izvinite. A vaša majka? - Umrla je kad sam imala 11.
Ubijena je. Bila sam prisutna.
Nisam nikad pomenula taj deo.
Zašto sada to govoriš? - Ne znam.
I... Sada ste ovde.
Tu sam.
Nije on tako loš. - Bože...
Nemoj mi reći... - Moram ići u kancelariju.
Slušaj, izložba je do devet. - Znao si da trebaš biti.
Idi mojim autom, ja ću... - Ne verujem ti!
Tako stvari stoje, Tajlore. - Tako stvari stoje?
Tako stvari stoje. - Uzmi auto.
Uzeću taksi i vidimo se tamo. - To nije dovoljno.
To nije dovoljno.
Donela sam ti sve moguće ukuse.
Želim ići kući sada.
Eli!
Tajlore, možemo li bar razgovarati o tome?
Kuda ćeš sad? Šta ćeš učiniti? Misliš da će ti pomoći?
Stvarno mislim. Razmisli o tome... - Možeš li biti sama sat vremena?
Možeš li?
Očekivao sam poziv u 18, a sada je već 21 sat.
Ne znam šta se dešava, ali neko je zaribao...
Tajlore! - Gospodine Hokins!
Dobro je, Janina, dobro.
Nacrtala je sliku za tebe. Naslikala te, a nisi došao.
Stavi je na sto.
Imaš ćerku koja iskreno veruje da je ne voliš.
Mislim, ona pokušava da komunicira, razgovara,
ali zašto je ne slušaš? Mislim, zašto te nije briga?!
Zašto to nije najvažnija stvar, samo za jedno veče?!
Možemo se vratiti kasnije... - U redu je, sedite.
Za koga je ta izložba?
Za tebe je.
Ona zna da ću voditi brigu o tome.
I?
Mi zaista možemo doći kasnije... - Sedite, dođavola! Smesta!
I ja je volim. Volim je.
Bože, razbacuješ se jakim rečima, a nemaš pojma šta znače!
Možda ne znam.
A možda ni Kerolin. - Osigurao sam bazu za nju i tebe.
To ne znači da ga ne možeš uništiti!
Šta god da osećaš, ali trebaš učiniti nešto bolje.
Šta misliš da sam ti govorio?! Došao si ovamo biciklom usred noći!
Ne moraš brinuti ni za šta. Nisi odgovoran za bilo koga!
Ti si dete! Misliš da si prvi koji će nešto izgubiti?
Razmisli...
Šta god osećaš u tvome srcu, ja osećam u mome.
Nisi čak ni pronašao osećaje. Ja sam ih našao.
I ti si tako...
tragično slep... Da će
tvoja ostala deca zavisiti od tvog zbrinjavanja.
Ti, mali komadu smrada... - Prestanite! Stanite!
Tajlore! Gubi se odovud! Gubi se!
Do đavola, u ovom stanu nema svežeg vazduha!
Dođi ovamo...
U redu je.
Dobro je...
Tata, ja sam...
Samo sam ti htela reći da sam dobro i...
da idem na put za Praznik rada...
Da, to... Nadam se da si dobro i
da ćemo se uskoro čuti. Dobro, ćao.
Tata, ja sam...
Samo sam ti htela reći da sam dobro i...
da idem na put za Praznik rada...
Želim devojku.
Šta? - Izlaske na večeru, u bioskop, redovan seks.
Ozbiljno, stvarno želim.
Barem za jedno leto. - Kako si romantičan.
Tačno. Romantičan sam bez obzira na rasu.
Molim?
Zabio sam svoju zastavu na svim kontinentima.
O, samo belkinje... - Čekaj...
Jednostavnije je nego bebi uzeti bombone.
Azijke? - Da!
Eskimka?
Ne! - Monica Ipelie.
Radi u javnoj knjižari u 96. Ulici.
Spavao si sa Eskimkom? - Bio si u biblioteci?
Ne verujem ti. - Dobro.
Ona je zgodna devojka. - Dokaži. U deset dolara.
Želiš da odemo u biblioteku? - Čim siđemo sa voza.
Odlično. - Polaziš li i ti?
Ne, zaista ću preskočiti ovaj krvavi obračun, hvala.
Leo, nisi na dužnosti.
Železnička stanica Patchogue.
Gde je ona?
Šta radite u mojoj kući? - Gde je moja ćerka?
U biblioteci.
Zna li ona?
Ne. - Tako sam i mislio.
Pomislio sam da ćeš verovatno otići
kad završiš sa njom.
Ne idem ja nikuda.
To je istina, Tajlore Hokins,
sin Čarlsa i Dajane,
sestra Kerolin i brat Majkl, pokojni,
počinio samoubistvo vešanjem.
Izgubio si se malo, ha?
Na odmoru, u ovoj rupi,
da nađeš put povratka u prvu klasu.
Mslite da me poznajete? A ne znate me.
Ali ja poznajem vas.
Znam da nemate ništa.
Znam da ste odbacili jedinu osobu kojoj je stalo do vas.
Sada za to želite da okrivite mene. To je redu.
Ali znate šta?
Ja sam sve to uradio za opkladu, uostalom.
Promeni jebenu bravu!
Tajlor Keats Hokins! Nikad nećeš poverovati.
Imao je seksualne odnose s Eskimkom.
Ona je stvarno zgodna, stvarno pametna.
A ja stvarno ne razumem.
Šta ne valja?
Tvoj otac je bio ovde.
Šta?
Tvoj otac je bio tu kad sam došao kući.
Do đavola... Šta je rekao?
Ja ga poznajem.
On je uhapsio mene i Aidana, pre nego što sam te upoznao.
Ti ožiljci na mom licu, od njega su.
Stvarno ne razumem. - Provocirao sam ga
i on je reagovao.
A onda smo se Aidan i ja videli u školi.
Predložio je da... ti se predstavim.
Muka mi je.
Eli...
Eli.
Elisa..
Šta to radiš? - Šta misliš?
Nema potrebe da to radiš.
Shvataš li šta si učinio?
Eli...
Stvarno si mislio da ne bih nikad saznala?
Saznajmo to inventivno. Ti si se za to pobrinuo.
Eli, to nije ništa. Nije neka stvar.
Nisam mislio da te povredim. - To je upravo ono što si želeo.
Morao si joj reći, konačno, ha?
Vratiće se.
Ne bi treblao teflonski tiganj da trljaš čeličnom žicom.
Uklanja teflon.
Moraš je potopiti. - Dobro.
Biću gore...
Ne osećam se baš dobro. - Hajde, biće zabavno.
Čekaju te tamo. Potrudi se malo. Probaj da se opustiš malo.
Možda...
Kerolin...
Znam, znam. Emili, dolaze na vrata.
Srećan rođendan. - Hvala.
Dođi sa mnom, dušo. Proslava je ovde.
Ja ću, ja ću...
Nisam to učinio za vas. - Hvala, drugar.
Gde je moj veliki dečko? - O, moj Bože!
Sačekaj... - Hej!
Mama, dobro sam.
Nemoj paničiti, biću dobro. Možeš li doći po mene?
Dođi brzo.
Dobar dan. Ovaj...
Živi li ovde Elissa Kreg?
Odlično. Ja sam...
Misliš da te se ne sećam?
Oprostite. - Ko je?
U redu je.
Pa, šta želiš?
Vidi, ja sam idiot. - I?
Tata!
Tajlor nije.
Čekaj, sranje. Nisam...
Nisam dobar u tome. Sve sam ja zakuvao.
Lagao mi je. Jako lagao.
Zaljubljen je u tebe.
Samo za još jednu devojku on oseća kao za tebe.
A ona je vrlo mala i ima isti DNK kao on.
Ne moraš mu danas oprostiti.
Ali mu oprosti.
Da, traumatizirana je. - Ne!
Želi da zna ime pre nego što razgovara sa nekim. - Ne.
Da ste snimili ono što su uradili... - To je ono što pokušavam reći.
Devojke su tvrdile da je Kerolin to uradila.
Ali, naravno... - Da.
Spava.
Ali ne u školi onda...
Škola nije preduzela nikakve mere.
Oni će se verovatno izvući.
Sigurna od svih,
živela je u šumi u kojoj se sa stabala čula vesela muzika.
I bila je tako čista i iskrena,
da su čak i najljući ratnici spuštali mačeve,
a divlje zveri su joj se pokorile.
Dajte mi reč da je to i dalje savet.
Ljubazno od vas što ste došli.
To je bio poslednji put, kunem se.
Znam da nisi ovde zbog mene.
Ali, hvala ti što si ovde.
Ako ti to nešto znači, mislim da si neverovatna.
Kako je ona? - Spava.
Dobro si? - Jesam.
Nešto ti je drugačija kosa? - Sviđa mi se!
Baš slatko. - Dobro. Dosta je. Dosta!
Šta to radiš?! Prestani!
Hokins! Slobodni ste.
Uništavanje privatne imovine, neovlašćeni upad...
Nisam te zvao. - Znam da nisi.
Bio je to pakao biblijskih razmera.
Ja ću pregovarati sa školom,
i učiniti sve da se one devojčice premeste u drugu školu.
Dajem im nedelju dana.
Misliš da sam idiot.
Ali ponekad koristan.
Možeš otići u kancelariju, razgovaraj sa advokatima.
Dobro.
Pokušaj u međuvremenu da ne uništavaš školsku imovinu.
Hvala što si me izvukao. - Nema problema.
Ćao. - Ćao.
Hej, koristeći svoju sestricu uradio si prljavu stvar.
Je li upalilo?
Možda.
Moram u očevu kancelariju.
Pozdravi ga od mene.
Volim te.
Dobro.
I ja tebe volim.
Hej, francuski tost ili palačinke? - Svejedno.
Francuski tost.
Ćao. Dobro jutro. - Šta ti radiš ovde?
Tajlor je otišao u moju kancelariju, pa sam mislio da bih
mogao odvesti Kerolin u školu.
U redu? - Dobro, u redu... Naravno...
Da, odlično. - U redu.
Ali ona nije spremna. - U redu. - Treba joj najviše 20 minuta.
Sačekaću ovde dole u prizamlju. - Dobro.
Jesi li zakasnio ili si sve opet otkazao? - Jesi li krenuo?
Već sam stigao. - Ja vodim Kerolin u školu.
Dobro.
Ja ću čekati u tvojoj kancelariji. - Možda ću se zadržati. - Dobro.
Zdravo.
Gde je Janina? - Otišla je po kafu.
Doneće i meni? Samo se šalim.
Pilence. Šta je? Naravno da bih te zvao!
Dobro jutro, devojke. - Dobro jutro, gđice Deliauk.
Sednete.
Dobro jutro, gosp. Hokins. - Jesi li znala za ovo?
Pa šta misliš ko bi drugi skenirao slike?
Pogledaj se...
Koliko bi godina imao?
Napunio bi 28 u maju. - Stvarno toliko, zaklela bih se...
20. Maj 1995. godine
Trebalo je da zapamtim taj datum. Oprosti.
Ne, u redu je.
Kakav dan.
Kerolin. Zdravo?
Utorak 11. Septembar 2001. godine
Šta god da radite u životu, biće beznačajno.
Ali je vrlo važno za vas da to radite.
Jer niko drugi neće.
Kao kada neko uđe u vaš život.
Jedna polovina vas će reći da znate da niste spremni.
Ali druga polovina će reći: učini ga tvojim zauvek.
Majkle,
Kerolin me pitala šta bih ti rekao, kada bih znao da možeš da me čuješ.
Rekao sam da znam.
Volim te.
Bože, kako mi nedostaješ.
I opraštam ti.
Preveo i prilagodio Ferrari430 Popravljeno by žutooka-shadow